EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
- Hallå? - Var är du?
Hos Virginie. Hur så?
- Är du med henne? - Nej, jag är i mitt rum.
- Gå ut från hennes hus nu. Lugnt och fint. - Varför?
Vi tror att hon kan vara copycat-mördaren.
Vadå? Vad snackar du om?
Jag kan inte ta mig dit på en gång. Gå ner lugnt. Var naturlig.
Virginie vet inte att två poliser väntar på dig utanför. Det kommer att gå bra.
- Ring när du är med dem. - Okej.
Fan!
Letar du efter dem?
- Ja. - Varsågod.
Vart ska du?
Jag vill bara ta en nypa luft.
- Varför är du rädd? - Ursäkta?
- Är du döv idag, eller? - Nej.
- Vad är du rädd för? - Inget. Hur så?
Jag vet inte. Du tittar på mig som om jag vore ett monster.
Varsågod.
Vi ses.
Det är inte den.
Du har tur som kan älska med Damien.
Med Alex trodde jag...
Jag trodde att han var annorlunda.
Att han inte skulle bry sig om att jag är annorlunda.
Han gjorde mig besviken.
Men du vet inte hur det är.
Du vet inte hur det är att bli avvisad och förnedrad.
Du vet inte hur det känns att vara så plågad.
Nej.
Förstår du?
Det enda som lugnar mig...
...som lindrar...
...är att se dem dö.
Tystnaden...
...precis efteråt.
Den är öronbedövande.
Snälla, Virginie, låt mig gå.
Det är polisen. Öppna dörren. Öppna.
Oroa dig inte. Jag tar hand om dig senare.
Öppna dörren!
Det blir bra, ska du se.
Damien, jag har låst in mig. Hon har en pistol.
Lugna dig. Stan och Christophe tar hand om henne.
De kommer att få ut dig.
Det finns ett fönster i badrummet. Kan du försöka ta dig ut?
Det finns galler.
- Fru Carrot, är ni där? - Ja.
Var är er vän?
Jag vet inte. Nånstans i huset, men hon är beväpnad.
- Vi kommer och hämtar er. - Jag kollar vardagsrummet.
Tomt.
Ingenting till höger.
Jag är uppe. Var är ni?
Jag är i badrummet, till höger om trappan.
Stå still.
Lucie!
Hör du mig? Lucie! Lucie!
Vad ska jag göra, älskling?
Hur känns det att vara rädd, Lucie?
Det måste vara upphetsande.
Snälla, släpp ut mig.
"Släpp ut mig. Sluta, Virginie. Jag är rädd."
Damien...
Damien, gör nåt.
Håll käften nu.
Damien...
Sluta!
Sluta! Nej!
Vad gör du?
Lucie! Lucie!
- Kom igen. - Åk nu.
- Hej. - Vad har du gjort mot henne?
Ingenting för tillfället. Hon har bara fått en spruta och sover sött.
Jag varnar dig, om du gör henne illa...
Vadå? Ska du göra som din mor?
Subba!
AVSNITT 6
Huset är tomt.
Christophes kropp är på övervåningen.
Lucie...
Varför gjorde jag inget?
Hon var där, mitt framför ögonen. Jag gjorde inget.
Vi gjorde inget.
Vi kunde inte skydda Lucie.
Varför drog du in mig i det här? Varför?
Varför tog du kontakt? Du tog mig till helvetet!
- Varför? - Inte nu!
Damien! Inte nu.
Du lider, det gör vi alla. Två kollegor, två vänner, är döda.
Och nu måste vi hitta din fru! Förstår du?
Andas! Jag behöver dig. Förstår du?
- Vi kommer att hitta henne. - Damien, du har känt henne i fem år.
Du måste veta nåt som kan hjälpa oss.
Jag vet inte...
Förutom er, hade hon andra vänner?
Hon sa alltid att vi var den enda familj hon hade.
Självklart.
Jag känner inte henne.
Nå?
Inga spår efter henne. Situationen har inte förändrats.
Du ser skräckslagen ut, vännen.
Jag vet vad du tänker.
"Vilken subba! Hon har lekt med mig hela tiden."
Det stämmer inte. Jag älskar dig.
"Virginie, tror du att han ljuger? Tror du hans mamma verkligen är död?"
"Jag är gravid, vad ska jag göra?"
Jag hade så roligt med dig.
Hennes bil är på gatan, så vi antar att hon kör en annan bil.
Kolla det.
Är ni säker? När tog hon ut pengar sist?
- Skanna fantombilden. - Bra.
- Skicka den till dem. - Tack.
Jag tar med en fantombild.
Inta era positioner. Varje detalj räknas.
- Achille. - Ja?
Koppla upp alla övervakningskameror och visa Jeannes telefon på skärmen.
HÄMTAR...
Fan, det är en bur bakom henne.
Jag hade också velat bli mamma. Jag har också en mage.
Men den funkar inte längre.
Den är död.
Säg hej. Jag tror att alla tittar.
Vill du inte det?
Ta inte illa upp, det måste vara hormonerna.
Nu när vi är samlade ska vi leka tillsammans.
Känner ni till spelet Löjliga familjen?
Strunt samma. Jag börjar.
Från familjen Carrot,
ger jag er Lucie och bebisen.
Och jag skulle vilja ha mamman.
Bytet sker om fyra timmar. En halvtimme före det berättar jag var.
Stern, kan jag få er telefon?
Tack.
Damien, Jeanne vill prata med dig.
- Hallå? - Du måste gå med på det, Damien.
- Hon kommer att döda er. - Lucie väntar ditt barn.
Du måste rädda dem.
Snälla, låt mig göra det här för dig.
Snälla, Damien.
- Vi gör bytet. - Vänta... De kanske är i maskopi.
Jag har inte tid för Cluedo. En skräckslagen gravid kvinna vill hem.
Szofia, organisera ett arbetslag. Achille, fixa nåt diskret för att spåra.
- Kommer polischefen att gå med på det? - Jag sköter honom.
Vill du ha?
Vilken subba du är! Jag gav dig vatten, och du spottade på mig.
Du kan vara så irriterande.
Har ni tappat vettet, Feracci? Hur ska jag kunna godkänna det?
Ska jag släppa ut två seriemördare? Ska vi lägga till Hannibal Lecter också?
Vi har inget val. Vi ska vidta alla nödvändiga försiktighetsåtgärder.
Vi har en insatsstyrka.
Och Bönsyrsan kommer att ha en sändare så att vi kan följa dem i realtid,
och gripa dem efter bytet.
Om ni inte godkänner det kommer en gravid kvinna att dö.
Den här röran är ert fel, Feracci.
Den här operationen med Bönsyrsan var er idé, och den misslyckades.
Från och med nu så är det jag som ger order.
Om det går illa kan vi bara säga att ni inte visste om det...
...och att det var jag som planerade det.
Det är vad jag kommer att säga till medierna.
Är ni medveten om att ni förstör er karriär?
Ja, min karriär, men inte er, herr polischef.
Det är en sändare.
Vi spårar er med den.
Virginie kommer inte att göra nåt innan hon känner sig säker.
Vi kommer att hålla henne inom synhåll...
...för att rädda er oskadd.
Det kommer att gå bra.
Jag kommer inte att överge er.
- Hallå. - Åk till Porte de Saint-Cloud.
Jag ringer tillbaka senare.
Jag har tillbringat många dagar med er...
...och jag vet fortfarande inte vem ni är.
Jag tyckte om er tystnad.
Hemligheter är mitt jobb...
...fru Carrot.
Ni hyser väl inget agg?
Nej.
Kör.
Hallå?
Ta väg 13 mot Rouen.
Ta avfart åtta i riktning mot Mortefontaine.
Vi gör bytet i det området.
Hallå?
Stanna. Stanna där.
Vi stannar. Meddela alla.
Titta bakom dig.
Det finns en kulle.
Möt mig där.
Var är Lucie?
Här uppe, med mig.
- Jag vill se henne. - Ni två kommer upp själva.
- Precis framför dig. - Det kommer inte på fråga.
Det är upp till dig.
En promenad på landet.
Du är inte längre tio år, men jag tycker det är trevligt.
Nå?
Ingen rör sig!
Stopp! Stanna där.
Jag skickar Lucie till dig. Jeanne kommer till mig, ensam.
Jag hoppas du förlåter mig en dag.
Ta hand om min son.
Tack.
- Är det bra? - Ja.
Vad visar hennes GPS?
De går genom skogen mot den vägen.
Okej. Szofia, ta en del av insatsstyrkan och försök komma ikapp dem.
Vi försöker genskjuta dem.
Du stannar med Achille. Det kommer att ordna sig.
Lucie, vad är det?
Lucie...
- Ring efter ambulans! - Min mage!
- Vad är det som händer? - Jag vet inte!
Gå och rädda Jeanne! Rädda Jeanne!
Vad fan ska jag säga till Ninon?
Hon är ömtålig.
Vänta och se hur det går.
Jag skjutsar henne till hennes pappa ikväll.
Tack för att du tar hand om henne.
Det är ju normalt att göra det.
Hon lurade er alla.
- Det är hennes fel. - Lägg av!
Hon ville skydda Lucie. Det är allt.
Det var därför hon gick med på bytet. Okej?
Är du säker på det?
Ja.
- Hur är det med henne? - Det vet vi inte än.
- Och Jeanne? - Dåliga nyheter.
Vi hittade den här i skogen.
Hennes sändare.
Vi håller på att finkamma området, men båda två är borta.
Vi vet inte om Virginie hittade sändaren,
eller om din mor gjorde sig av med den.
Herr Carrot?
Vi fick slut på blödningen.
Enligt testerna har hon svalt mifepristone, eller mifegyne.
Det är en substans som används för medicinska aborter.
Och barnet?
Vi vet inte än.
Jag ska ha på lite gelé.
Oroa er inte, men det är lite kallt.
Förlåt.
Varsågod och sitt.
Det är kvar.
- Ser ni det? - Nej.
Den lilla pricken där.
Kommer det att överleva?
Ni fick en spruta med medicin som minskar värkarna.
Vi hoppas effekten varar.
Vi låter er vara ensamma en stund, sen tar vi er till ett rum.
- Går det bra? - Ja. Tack.
Och din mamma?
Hon har försvunnit.
Vi hittade hennes sändare i skogen.
Jag vet inte om hon gjorde sig av med den frivilligt.
Jag tror jag vet vart Virginie tog mig.
Ett kaolin-tag, tror jag.
En stund när jag rörde marken...
Det var samma lera som vi använder i ateljén.
Vi körde inte länge.
Var skedde bytet?
I Val d'Oise, nära Mortefontaine.
Montesson... Det finns ett lertag i Montesson.
- Vi måste få ut Jeanne. - Vad snackar du om?
Utbytet var ett fiasko. Lyssna.
Om vi använder en insatsstyrka blir det ett blodbad.
Jag leder inte längre utredningen. Förstår du?
Jag åker dit, med eller utan ditt godkännande.
Damien...
Vakna! Jeanne har förrått dig, hon är farlig.
Tänk på din framtid. Din familj är här.
Min mor är också en del av min familj.
Jag ska ta en nypa luft.
Skit...
Szofia, ta kontakt med Stern. Vi behöver honom.
Du har alltid väglett mig, utan att veta det.
Ända sen du dödade avskummet som var min far.
I gengäld har jag gjort allt för att du skulle bli lycklig.
Medan du ruttnade i fängelset...
...fortsatte jag ditt verk.
Jag vakade över din son.
Jag hittade hans livs kärlek åt honom.
Jag såg till och med till att din släkt förs vidare.
Men nu är vi här.
Det räckte inte.
Du var tvungen att förråda mig och välja honom.
Han föraktar och avvisar dig. Han kommer aldrig att förstå dig.
Jag gav dig allt, subba! Men jag kan ta tillbaka allt.
Tänk...
- Det kanske jag redan har gjort. - Jaså?
- Hur? - Lucie var törstig.
Jag gav henne vatten...
...med en abortmedicin.
Tror du att du kommer åt mig så?
Du har verkligen inte fattat.
Camille, jag har inte förrått dig.
Jag gav dig sändaren. Det var polisen som hittade din profil.
Du visste att vi var avlyssnade. Du gav dem all information.
Och mamma och jag?
- Hur hittade Damien oss? - Han kände igen vaggvisan.
Den du sjöng för Fortin.
Jag sjöng den för honom när han var liten.
Ingången till lertaget är längre bort.
Damien fattade att någon som kände mig var på brottsplatsen.
Antingen din mor...
...eller du.
Camille, du såg själv till att bli upptäckt.
Men strunt samma.
Det viktiga nu är att du och jag...
...är fria.
- Och Damien? - Damien förstår inget.
Han tror på människornas rättvisa. För oss är det inte möjligt.
Stäng av elen.
Ja, Damien är min son.
Men min arvinge...
...det är du.
Jag behöver dig, Camille.
Du måste hjälpa mig, precis som jag hjälpte dig när du var liten.
Du måste släppa mig.
Det finns något som jag måste göra.
Det är bråttom.
Nån har förlorat sin mamma.
Vi delar upp oss.
Kom!
Sök, pojken!
Damien!
Jag ser dig.
Jag är här.
Glasögonen! Ta av glasögonen!
Ta hand om henne.
Var still!
Var är Jeanne? Var är hon?
- Borta. - Vart har hon gått?
Förvunnen!
Ta hand om henne.
Jeanne!
Jeanne förrådde oss inte bara för att rymma. Det måste vara nåt annat.
Hon övertygade Virginie om att låta henne gå av en anledning.
Låt mig förhöra Virginie.
Det går inte.
En annan arbetsgrupp har tagit över utredningen.
I hennes cell, utan mikrofon eller kamera.
Berätta var Jeanne är.
Alla snutarna är ute efter henne. Jag måste hitta henne först.
Annars dödar de henne.
Jag kan inte.
Jeanne räknar med mig.
Hon och jag är likadana.
Vi har samma bakgrund.
Släpp mig! Du fattar inget! Jeanne utnyttjade dig för att fly.
Du är sjuk, Camille! Du är störd!
Ja, jag är sjuk.
Det är din mamma också.
Det har hon varit länge.
Tror du att du känner henne för att du har barndomsminnen och har läst domen?
Du vet ingenting, Damien! Ingenting!
Vad snackar du om? Vad snackar du om?
Jag pratar om ondskans ursprung, Damien.
Om det Jeanne och jag har gemensamt.
Jag hittade sanningen. Du kommer också att hitta den.
Du kommer också att göra det.
Det kommer att vara för sent.
DOKTOR MULLER
Vi ska börja med hypnosen, Jeanne.
Vi ska försöka förstå vad som har lett er hit.
- Är ni redo? - Ja.
Det är soligt, aporna skriker i träden. Jag är lite rädd och tänker på mamma.
Igår gömde pappa och jag oss vid sjön och jag såg elefanterna.
Det är inte lika kul utan mamma.
Under natten grät pappa. Han sov och ropade på mamma.
Imorgon har hon varit död i ett år.
Det är för svårt. Jag är fortfarande rädd för lejonet.
Vilket lejon? Det som dödade er mor?
- Ja, utan det skulle hon inte vara död. - Men lejonet blev skjutet.
Nej, han är tillbaka.
Han vill att jag smeker honom. Han är för stark, jag kan inte säga nej.
Jeanne, var hände det med lejonet?
I mitt sovrum.
Hej, pappa.
Vad gör du här, Jeanne?
Jag är här för att berätta att jag minns allt.
Sover du, Jeanne?
Min lilla Jeanne...
Min älskling...
Charles, vad gör du?
Jag kommer tillbaka, älskling.
Jag kommer strax.
Vad har du gjort?
Vad äcklig du är!
- Du är sjuk! - Sluta!
Jag säger att jag är sjuk!
Du förstår inte, jag är en sjuk man!
Rör henne aldrig igen. Gå härifrån! Försvinn!
- Jag är sjuk! - Du är ett äckligt djur!
Sluta!
Du var allt för mig.
Jag älskade dig, Jeanne.
Lite för mycket, pappa.
Jag trodde att du älskade mig med.
Minns du? Du och jag...
Det var starkt. Eller hur?
Du tyckte om vår kärlek.
Du älskade det.
Du älskade mig med.
Tänk tillbaka.
Min lilla dotter.
Jag minns det du viskade till mig precis efteråt.
"Glöm inte, Jeanne.
Det är vår hemlighet.
Om du berättar så blir pappa väldigt ledsen.
Han kommer att dö av sorg."
Det var du som gjorde mig till ett monster när du våldtog mig så många år...
...och när du dödade mamma inför mig.
Jeanne...
Har du gjort det mot Ninon med?
- Har du gjort det mot Ninon? Svara! - Nej, bara Jeanne.
Jag svär!
Jag ville ha svar! Du lät mig inte träffa henne.
Du sa att hon var ond!
Jag ville inte... Jag var sjuk.
Du har förstört våra liv, Charles! Idag måste du sota för det.
Försvinn.
Försvinn!
Ja, älskling.
Jag med.
Jag kommer. Jag kommer, älskling.
Jag älskar dig.
Mamma.
Jag ska bli pappa.
Kom hit.
Jag ska bli pappa.
Åk till henne.
- Vi ses snart. - Ja...
Åk.
Undertexter: Aino Bergh